'Neața! Ai putea să oprești muzica?
Scuze!
Ești minunată.
E ciudat că mi se pare că arăți mai bine
cu părul vopsit în culoarea aia nefirească?
Încep să mă și simt mai bine.
Pentru prima oară de când ne-am mutat.
Te-ai întâlnit cu Scot, cu un "t"?
Nu. Dar am decis să schimb unele lucruri.
De când gătești tu?
De azi. Am dormit excelent azi-noapte.
M-am trezit pe la cinci, gata de acțiune.
Și acesta e rezultatul.
- Miroase excelent! - Ia loc!
Vreau și eu bacon!
Să înțeleg că ai ales un desen pentru înscriere?
E minunat. Îl pun mâine la poștă.
O rezolv eu, mamă.
Nu mă deranjează.
Trebuie să ajungă până marți,
iar tu și organizarea nu sunteți în relații prea bune.
Nu știam.
Tata rezolva lucrurile astea. Tu erai ocupată cu arta ta
și cu reparatul de case. La asta te pricepi.
Nu trebuie să le faci pe toate. E în ordine.
Sigur. Bine.
Pa, mamă!
Ce-a fost asta?
Ce anume?
Atitudinea asta față de mama.
Ce atitudine? Am fost sinceră.
Deci în loc să fii pasiv-agresivă, ca de obicei,
te-ai trezit azi și te-ai gândit să fii doar agresivă?
- Nu mă port agresiv. - Dar nici normal.
Nu vă certați de față cu baconul!
Bine, zi-mi ce se întâmplă.
Chiar vrei să știi?
De-aia am întrebat.
E simplu. Am eliminat frica.
Cum ai eliminat-o?
Monstrul fricii.
Am intrat în mintea mea și am terminat treaba.
Apoi l-am îngropat.
Ce?
Glumești?
Nu-ți dai seama cât rău poate face asta.
Dacă n-ai observat, sunt bine. Mai mult decât bine.
Parcă mi s-a luat o piatră de moară de pe umeri.
- Îmi place părul, Kinsey. - Da, Paștele a venit mai devreme.
Mulțumesc, fată!
- Nu e un joc. - Tata a folosit cheile.
Da. Și cum s-a terminat? A fugit de aici și nu s-a mai întors.
Nu știm dacă a făcut asta din cauza cheilor.
Nu cred că a făcut prostia
de a elimina complet un sentiment din mintea sa.
Mă simt bine, pentru prima oară de când a murit.
Ești liber să mă condamni pentru asta, dar n-o să-mi strici bucuria.
La naiba! E tare de tot, Kinsey!
Tu l-ai făcut?
În mod normal, nu l-aș fi arătat nimănui,
dar de data asta mi-am zis: "De ce nu?"
- Da, e foarte bun. - E excelent!
Asta înseamnă că revii în film?
Dacă mă primiți.
Bună!
Îmi pare rău că ți-am tras clapa.
A fost o porcărie.
Formația a fost și mai și. Îmi țiuie și acum urechile.
Totuși, trebuia să te anunț cumva.
Permite-mi să mă revanșez.
Ascultă, Kinsey,
vreau să știi că n-o să fiu îmbufnat
și n-o să-mi schimb comportamentul.
Sunt perfect de acord să fim doar prieteni, dacă asta vrei.
Nu asta vreau.
Îmi placi și ar trebui să ne vedem.
Bine. Da... Așa să facem!
Perfect. Ce-ar fi să vii pe la mine după școală?
La Casa Cheilor?
- La cel mai bântuit loc din Matheson? - Scot Cavendish se teme cumva?
Da. Ba nu. Sigur că nu, sunt doar entuziasmat.
Bine. Ne vedem mai târziu!
Cum vrei.
E ceva schimbat la ea, nu?
Da, părea mai luminoasă.
Părul, cel puțin...
Sper că nu te țin din treabă.
Deloc.
Dar, dacă o întrebi pe Kinsey...
Se pare că doar asta fac bine în prezent.
Sunt sigură că nu gândește așa.
Voiam să te rog să mă ajuți cu ceva.
Aș vrea să iau legătura cu vechii prieteni ai lui Rendell,
ca să aflu mai multe despre el.
Ei doi, Erin...
și Mark.
Erin locuiește prin zonă,
dar nu cred că te poate ajuta.
E internată la psihiatrie.
De ce?
A avut un accident acum ceva vreme.
N-a vorbit de 20 de ani.
Un atac cerebral?
E groaznic. Îmi pare rău.
Și Mark?
A murit acum câteva luni într-un incendiu.
Doar eu am mai rămas.
Ce proastă sunt! Îmi pare rău că am deschis subiectul.
Nu-ți face griji. Nu știai.
Sincer...
e o ușurare să fiu iar aici.
Petreceam foarte mult timp în casa asta.
Serios?
Da. Părinții lui Rendell lipseau mereu, deci era "zona fără adulți".
Stăteam mai mult lângă masa de tenis.
Unde?
Camera de la subsol. N-ai coborât acolo?
E o cameră acolo?
Cineva a blocat accesul.
Pe ea, fato!
Uau!
Parcă m-am întors în timp.
Pe bune!
Cauți ceva?
Nimic anume.
E o întrebare ciudată, dar...
Mai știi dacă Rendell a desenat vreodată simbolul omega?
Cel din alfabetul grecesc?
Nu-mi amintesc să fi făcut asta. De ce?
Nu e nimic important.
Ce piesă super!
Cred că e de la sfârșitul sec. al XIX-lea.
Nu știi unde e cheia, nu?
Mă tem că nu.
Era scaunul lui Rendell.
- Îi plăcea să fie în mijlocul acțiunii. - Dacă l-aș fi cunoscut atunci...
Dră Erin, am o surpriză pentru tine.
Ai un vizitator.
E o zi specială pentru ea, Chastity.
Nu prea are vizitatori.
Distrează-te cu prietena ta.
Bună, Vossie!
A trecut ceva vreme.
Nu ai nimic să-mi spui?
Ce naiba ai pățit?
Ei bine...
N-o să crezi ce ghinion am avut eu.
Mai întâi Rendell, fostul tău iubit...
Știi că e mort, nu?
Ups!
Nu e vina mea, apropo.
Apoi s-a dus și amicul Mark...
Nici aici n-a fost vina mea.
Iar tu...
Nu-mi ușurezi deloc situația, nu?
E în regulă.
Schimbare de plan.
Trebuie doar să văd cum pot intra aici.
O să revin curând, Vossie.
5K PENTRU UN LEAC ÎNSCRIEȚI-VĂ
Tyler!
Te pot ajuta?
Scuze. O căutam pe Jackie.
O să încerc să nu mă supăr.
Jackie e la cor și m-a rugat să-i țin locul.
Ce-ți mai face mâna?
E în regulă.
A fost un croșeu pe cinste. Faci box?
- Nu. - Hai să ne plimbăm!
Știi, tata...
a fost boxer în Marină.
M-a instruit și pe mine la vârsta potrivită.
Sunteți bun?
Da.
Sau, cel puțin, așa credeam.
M-am antrenat intens...
Am boxat mult la sac.
Voiam să fiu următorul campion mondial la categoria semigrea.
Unul dintre băieții de la sala la care mergeam
era pe locul 15 în lume.
Și căuta parteneri de antrenament,
așa că m-am înscris și eu.
După câteva săptămâni,
am intrat în ring cu el.
Țineam garda sus.
El dădea directe,
iar eu mă eschivam.
Da. Nu mă poți atinge!
Mi-am zis că e prea ușor și că ar trebui să încerc și eu ceva.
Pregătisem o combinație subtilă în prealabil.
Și am trecut la atac.
Da! Așa!
Dar că nu l-am atins.
Și, deodată, bum! M-am trezit la podea.
Stând acolo și reflectând, mi-am zis că vreau să fiu
profesor de engleză.
E cât se poate de normal.
Unde-ți sunt umbrele azi?
Brinker și Javi.
Azi sunt singur. Am zis să încerc ceva nou.
Exact asta e ideea, Tyler.
O schimbare poate fi bine-venită.
Bună ziua, soldat!
Bună ziua!
Cum au mers capcanele? Ai prins vreun inamic?
Negativ.
Păcat.
Rufus...
A pomenit vreodată mama ta de un anume Lucas?
Da, desigur.
Serios?
Cine e?
A fost prima ei dragoste.
Și unde e acum?
A murit.
Și acum se mai întristează...
Ce știi despre pavilionul fântânii?
Mama nu mă lasă să merg acolo.
S-au întâmplat chestii urâte.
Britanicii au avut o bază la Casa Cheilor în Războiul de Independență
și îi spânzurau pe dezertori la pavilion.
"Casa Cheilor e una dintre cele mai vechi clădiri din Matheson.
Folosită ca bază de informații în Al Doilea Război Mondial."
Bode.
Bode!
Nu-i poți proteja.
Bună!
- Când vrei să ne vedem? - Pentru ce?
Să căutăm sponsori pentru 5K. Dl Ridgeway a zis că te-ai oferit voluntar.
- Dacă nu vrei, e în regulă. - Ba da, vreau.
Mă gândeam că ar fi bine
să trecem pe la magazinele din oraș, înainte să închidă.
E o idee foarte bună.
Bravo, Tyler! Tocmai ai salvat 5K!
Ne vedem la mașină, Jackie.
Scuze.
Dacă nu-și bea Red Bull-ul fără zahăr, devine morocănoasă.
Poftim! Trece-ți numărul în telefonul meu.
Drăguță husă!
Mulțumesc. Sunt o mare anglofilă.
Ne vedem după ore!
Da.
Dle Ridgeway!
Tyler! Bun, am nevoie de ajutor.
Ține-mi și mie scaunul până-mi ud streptocarpusul.
Tocmai am vorbit cu Jackie și se pare
că m-am oferit voluntar pentru 5K.
Ei bine...
Ai zis că vrei să încerci ceva nou, nu?
Da, dar...
Liceul e locul ideal în care să încerci aptitudini noi.
Tu alegi cine ești
și ce fel de anturaj ai.
Se pare că lumea s-a lămurit deja în ceea ce mă privește.
Puștiul nou, fără tată, cu o casă ciudată.
Da...
Ascultă...
Știu din proprie experiență că durerea nu trece niciodată,
deci trebuie să înveți să-i ții piept.
Și nu poți face asta decât fiind deschis.
- Lasă-i pe alții să se apropie. - Nu știu cum să încep.
Când am cunoscut-o pe Callie, soția mea,
m-am gândit că suntem firi diametral opuse.
Apoi am aflat că-i place grădinăritul.
Ficusul era preferatul ei.
Ficus lyrata.
Și dacă puteam vorbi despre el,
puteam vorbi despre orice.
O faceți pe Cupidon cu toți elevii?
Nu. Am o slăbiciune pentru cei cu a doua șansă.
Ia de-aici!
O ține în sertarul cu șosete.
Să nu spui nimic!
Ai priceput?
Eu ce am de câștigat?
Ce naiba...
Ca să nu mai intre doamna din puț.
A mai venit?
Nu tocmai.
Dar, dacă n-o vezi cu ochii tăi, n-o să mă crezi.
Bine. Deci...
Kinsey și-a scos frica din minte.
Și mă gândeam, dacă ea a putut scoate ceva...
E ușa casei noastre din Seattle.
Poate reușesc să introduc eu ceva.
Stai!
Să văd cartea!
Pavilionul fântânii...
Continuă!
Trebuia să se întâmple ceva?
Întreabă-mă ceva despre Matheson.
Când a fost fondat?
Înființat în 1639, încorporat în 1658
și a devenit oraș în 1741.
- Am nimerit-o? - Nu știu. Ai luat cartea.
Avem ceva despre Anglia?
E greu de crezut că l-ai luat de la gunoi acum câteva zile.
Hei...
Nu era în gunoi, ci lângă el.
Cum zici tu.
E superb!
La recuperare, nu e indicat să înlocuiești o dependență cu alta, dar...
Cred că ar face o excepție în cazul mobilării casei.
Ți-am adus ceva.
E perfectă. O ador!
Un an, Nina.
E mare lucru.
Mulțumesc.
Alte locuri, alte chipuri.
Știi...
m-ai ajutat și pe mine.
Când am plecat de acasă, voiam doar alte locuri și alți oameni.
L-am găsit pe cel mai bun.
Bun. Urmează cafeneaua Harbor, dar e în capătul opus al orașului.
Păcat că nu există transport public aici.
Da, într-o metropolă ca Matheson...
Știai că la Londra
e cel mai vechi tronson de metrou din lume?
S-a deschis în 1863.
Nu știam asta.
Ai fost la Londra?
Eu am fost când eram mică și vreau să mă mai duc.
Știai că York a fost primul oraș englez fondat de vikingi,
în anul 866 d.Hr.?
Îți plac vikingii?
Ai spus că ești anglofilă.
Da, așa e.
Da. Dar, sincer,
am zis-o fiindcă îmi place enorm Jane Austen.
Mândrie și prejudecată, nu?
Exact.
E preferata tuturor.
Evident, îmi place dl Darcy,
dar preferatul meu e Sanditon, ultimul ei roman.
L-ai citit?
Nu.
S-a îmbolnăvit până să-l termine
și, după moartea ei,
alți scriitori au încercat să-i copieze stilul și să-l termine.
Dar nimeni nu o poate copia pe Jane Austen.
Mă fascinează povestea asta.
Nu știu pe nimeni care să-l fi citit...
O să-l citesc eu.
Nu cred că e pe gustul tău.
Stai!
Dă-mi voie!
- Un adevărat gentleman. - Sunt britanic.
Mereu mi-am dorit s-o văd.
Ai fost la stânci?
Da. Am fost cu fratele meu, când am ajuns aici.
Deci ai văzut peșterile în care s-au înecat trei copii atunci.
S-au înecat copii acolo?
- Da. - De unde știi toate astea?
Nici nu ești din Matheson.
Am aprofundat un pic folclorul local când mă documentam pentru film.
E incredibil câte afli
în schimbul unei cupe gratis de caramel sărat.
Hai!
Ai tăi sunt acasă?
Nu. Tyler e plecat, iar mama e la magazin cu Bode.
E a doua ei casă.
Toată casa ne aparține.
Deci... Ce să facem?
- Ți-o prezint pe toată? - Da, excelent!
Acesta e salonul, iar după el e biroul de iarnă.
Înțeleg.
Îmi poți arăta unde e biroul de toamnă?
Nu mai bine îți arăt unde e camera mea?
- Vii sau nu? - Sigur că da.
Hadouken!
Scuze, e o prostie.
Eu...
am fost mereu fascinat de multitudinea de lucruri ale femeilor.
Categoric.
Da. Ce-i asta, de exemplu?
E o radieră.
Știam.
Vino, stai jos!
Vreau să-ți arăt ceva.
Da?
Ce anume?
Dar trebuie să nu spui nimănui
și să-mi promiți că nu te panichezi.
Bine.
Ce se întâmplă aici?
Și cine ești tu?
- Sunt eu, Kinsey. - Nu. Vezi tu...
Am halucinații, nu? Sigur e o...
Nu ești reală. Am vedenii, fiindcă asta ar însemna...
- Sunt mort? Zi-mi! - Scot! Ai încredere în mine.
Ușurel, amice!
Cum e posibil?
Suntem în mintea mea.
Știu, e aiurea să fie un mall, dar...
Cum putem fi în mintea ta?
Casa Cheilor e plină de chei cu proprietăți magice.
Asta îți permite să intri în mintea cuiva.
Deci vrei să spui că...
Da, sunt mort.
Vreau să spun
că magia există.
Pentru noi.
Mă gândeam că tu vei aprecia asta.
Faci mișto de mine!
- Unde m-ai dus? - Știu că e o nebunie.
Nu, e dincolo de "nebunie".
E demență totală și absolută!
Ești mult mai britanic când ești stresat.
Vino! Pe aici!
Ce...
Aici sunt amintirile mele.
Desigur. De ce un magazin de dulciuri?
Tatei îi plăceau dulciurile. Se pare că l-am moștenit.
E ziua mea de naștere preferată.
Nu aveam mulți prieteni,
așa că tata ne-a dus o zi întreagă la acvariu.
Aveam opt ani.
Se poate?
- Cioc-cioc! - Cine e?
- Hap. - Hap sau ciu?
Sănătate!
- Era nostim. - El așa credea.
Au și rechini acolo.
Înspăimântător, nu?
Scot, te simți bine?
Știam...
Știam eu!
Am știut mereu că magia e reală.
Universul e prea complex și aleatoriu ca să nu existe, corect?
Absolut.
Adică...
Ești bine?
Credeam că eram doar eu și tata în ziua aceea.
De ce?
Nu știu.
Ea nu e genul de părinte tradițional.
Nu ca tata...
A fost și ea acolo.
Nu înțeleg de ce am exclus-o din amintirea aia.
Nu-ți face procese de conștiință.
Creierele noastre sunt mașinării imperfecte.
Mereu fac chestii nebunești.
Uită-te la locul ăsta!
E demență!
Corect?
Credeam că sunt singura ratată prezentă la bibliotecă sâmbăta.
Ce ai acolo?
- Bibliografie. - Super!
Pentru ce?
Știu că ai zis că nu e pe gustul meu, dar...
SANDITON
N-am vrut să sune astfel. Eu...
M-am simțit aiurea în drum spre casă.
Unii zic că e literatură pentru femei. E un termen sexist și îl urăsc.
La fel de sexist ca ideea că un tip nu poate savura opera
unei romanciere care scria pentru femei?
Nu știam că ești atât de nostim.
Nu te-ai prins, când te plictiseam cu detalii despre Anglia?
Voiam să mă duc să mănânc ceva la Phil's.
- Vii și tu? - În niciun caz.
E mult mai bine la Bill's.
- Sunt diferiți? - Foarte diferiți.
E cea mai bună mâncare din țară.
Evident, n-ai fost în Seattle. Duke's e deținătorul titlului.
Nu știi ce vorbești.
Dovedește-mi că mă înșel!
Lumea ta va fi zguduită din temelii, Locke!
Vin cu o ofertă de pace.
Stridii crocante. Sunt de la Phil's?
Phil's e groaznic, orice ar spune lumea.
Sunt de la Bill's, care e cel mai bun.
Mai bun decât Duke's?
Nu, dar nu-i spune lui Jackie.
Deci ai fost cu Jackie.
Calmează-te!
Am mâncat ceva.
Așa începe.
Și te trezești din senin cu un rulou de homar!
Mă bucur pentru tine.
Dacă vrei să știi, îmi place noua coafură.
Sau noua versiune a vechii coafuri... Orice ar fi.
Iar eliminarea acelei chestii din minte te-a făcut să te simți mai bine.
- Se pare că nu poate fi prea rău. - Serios?
Cum rămâne cu ideea că aceste chei nu sunt jucării?
Ar trebui să-ți spun.
- Am folosit Cheia Minții ieri. - Da?
N-a avut efectul scontat,
dar acum știu multe despre Big Ben.
De ce-ai vrea să știi...
Bode?
Tu ești?
Ce se întâmplă?
- Ea e. - Ce?
Doamna din puț! S-a întors!
De unde ai aia?
Din curte. Pentru autoapărare.
Ce?
Ce vrea?
Cheile.
Rahat!
Doamne!
Mama e jos!
Credeai că mă poți opri cu Dubble Bubble și cu o creangă?
Dă-mi ce vreau!
- Niciodată! - Bine.
Nu!
Tyler, ajutor!
Mamă!
Atenție! La o parte!
Ce s-a întâmplat?
Nu știu.
Ai văzut pe cineva?
Cum? De ce să văd pe cineva?
Unde e Bode?
Bode!
Dă-mi Cheia Minții!
De ce ți-o dorești atât?
Ca să găsesc ceva.
Bode!
De ce nu mi-ai luat-o?
Nu mai am chef de jocuri!
Dă-mi cheia!
Bode!
Nu mi-o poți lua, nu?
Trebuie să ți-o dau eu.
Te crezi isteț, nu?
Pot fi și eu.
Rămâi pe recepție, Bode!
Bode!
Ești teafăr?
Da.
Hai în casă!
Nu înțeleg.
Poate a fost o acumulare de gaze sau...
am lăsat plita pornită.
Nu-mi amintesc să fi folosit-o.
N-a fost vina ta.
Aș vrea să fie tatăl tău aici.
Mamă...
M-am înșelat.
În privința celor spuse ieri...
Ai fost mereu alături de mine.
Îmi pare rău.
E în regulă, scumpo.
Nu-ți face griji.
Cum ai intrat aici?
Serios, Sam? Vrei să-ți explic cum mă deplasez
sau vrei să-ți explic cum o să te scot de aici?
Te așteptam.
Ai ajuns aici din cauza greșelilor tale.
Dar m-am întors,
așa cum ți-am promis.
Mă țin mereu de promisiuni, Sam.
Întrebarea e dacă și tu poți s-o faci.
- Fac ce vrei tu. - Bine.
De data asta, nu te mai poți abate din drum.
Dacă e să fim o familie, trebuie să pot avea încredere în tine.
Pot să am, Sam?
Întotdeauna.
Bine.
O să-ți dau o șansă să mi-o dovedești.
Subtitrare: Retail